Urmează-mă
Continuă
Aproape că ai ajuns
Intră
Alo?
- Ticălosule. - Ce?
- M-ai speriat atât de tare. - A fost doar o glumă.
- Mă duc. - Nu, nu, vino.
Nu fă asta... Trebuia să fie ceva romantic.
Asta nu-i romantic, ci ceva de groază. Am înghețat de frică.
Bine, atunci s-o lăsăm baltă.
Ce să lăsăm baltă?
La mulți ani.
Nu e ziua mea de naștere.
N- am mai avut răbdare.
Sunt diamante veritabile, dacă ești curioasă.
E prea mult.
- Ei bine, atunci îI duc înapoi. - Nu, nu, nu!
Îmi place.
E atât de frumos. Mulțumesc.
Ce e?
- lar auzi lucruri? - Nu, e doar o durere de cap.
Sunt bine, sunt bine.
Să plecăm de-aici, bine?
Tată.
Intră în mașină.
Puneți haina.
Ce faci acolo?
M- ai urmărit?
Te-am rugat să stai departe de el.
Michael și cu mine ne vom căsători.
Asta nu se va întâmpla.
Săptămâna viitoare voi împlini 18 ani. N- o să ne poți opri.
Ai doar 18 ani.
De ce îI urăști atât de mult?
N- are nimic de-a face cu el... Eu mă urăsc pe mine însumi.
Tu ai atâtea planuri... și eu ți le distrug.
- Tată, ce e...? - Totul e din vina mea.
- Îmi pare atât de rău pentru ce-am făcut. - Ai băut?
- Tată! - Nu știam altceva ce să fac.
Despre ce vorbești? Tată, te rog, oprește-te.
Ce e? Lasă-mă să ies din mașină!
- Întunericul vine după tine. - Lasă-mă să ies!
- Nu! Nu! - Termină!
Va veni atunci când vei împlini 18 ani.
Tată... eu nu înțeleg.
Dumnezeule... iartă-mă.
Nu suport să împlinești 18 ani. N- aș suporta să fii luată.
BÂNTUIREA LUl MOLLY HARTLEY
Traducerea după sonor și adaptarea: www. lovendal. net
Vizitați site-ul www. lovendal. net și veți avea parte de articole senzaționale!
911. Care e urgența?
911. E cineva? Alo?
Molly Hartley, în prezent
- Te-ai sculat devreme. - Da.
Ești bine?
Uniforma asta mă face să mă simt ciudat, dacă la asta te referi.
Ești frumoasă.
Trebuie să-ți pui ochelarii.
Chiar și mai frumoasă.
E o școală bună, Molly, una dintre cele mai bune din stat.
Promite-mi că o să-i acorzi o șansă.
Un nou început pentru amândoi.
Bine, mult noroc.
Ei bine, ești o liceancă excelentă, dră Hartley.
Sunt sigur că aici vei găsi o la fel de mare provocare ca și în ultima ta școală.
TatăI tău a cerut o întâInire cu consilierul nostru școlar.
Dr. Emerson, biroul 260.
Intră.
A, dra White.
Dra White, dra Hartley.
Dra White te va conduce la ore.
"Naker știa că era împotriva voinței sale... "
Mai apăsat, dle Young.
"Naker știa... "
Dle Draper, aceasta e Molly Hartley. E prima sa zi.
E din Boston și a obținut calificativul "4.0" la testul Fillmore.
- Bine ai venit, dră Hartley din Boston. - Mulțumesc.
Mai sunt și alte informații de care ar trebui să știm?
Poate alergii la anumite alimente?
Bine, ia un loc. Citim din "Paradisul pierdut".
Geloasă.
- Poftim? - Doamnelor, am terminat?
Da, eu am terminat.
Putem continua?
- Dle Young, continuă să citești. - "... acolo unde voi păși în iad".
Vrei pizza sau poate un sandwich?
Nu-ți fă griji, ei nu râd de tine.
Ei râd de mine.
Nu că ar fi problema lor.
Unii oameni se simt jigniți pentru că am o relație apropiată cu lisus.
Dar nu mă deranjează.
Ești bine?
Molly?
Mă întorc imediat.
- Vrei să te însoțesc? - Nu.
Nu te poți ascunde aici tot timpul. Crede-mă, am încercat.
Consilier
Îmi pare atât de rău, n- am vrut să te sperii.
Ești bine?
Sunt Joseph Young, de la clasa de limbă engleză.
Da, îmi aduc aminte.
De obicei, sunt bun la asta.
- La ce? - În a flirta.
Nu mă fâstâcesc.
Sunt bine, nu sunt rănită.
Bine.
Văd că lipsești la ore chiar din prima zi.
- Nu mai am și cursul șase. - Toți îI au.
Bine, am înțeles, ești o femeie misterioasă.
Deci, ce faci acum? Vrei să mănânci ceva sau ce?
Dar fata aceea din clasă?
- Cine, Suzie? - E iubita ta, nu?
Putem fi prieteni. Toată lumea are nevoie de prieteni, nu?
Sunt nouă aici și nu vreau să am de-a face cu asemenea probleme.
Bine.
Trebuie să mă duc acasă.
Stai, te pot duce cu mașina dacă vrei.
Nu, mulțumesc.
Atunci, ne vedem mâine la școală.
- Deci? - Deci... ce?
Cum a fost prima ta zi la școală?
Cum a fost prima ta zi la servici?
Am fost ocupat, multe întâIniri. Cafeaua e rea.
La fel și aici.
- Te-ai văzut cu consilierul școlii? - Da.
Școala e OK. Totul e OK.
Mă așteptam ca lucrurile să fie mai bine decât "OK". Poate "bine" sau "promițător".
Te comporți de parcă lucrurile ar fi în regulă.
Nu vor fi niciodată în regulă. Ce e cu tine?
Nimic.
Îmi dau toată silința pentru a menține această familie unită.
Și mă aștept să faci și tu la fel.
Ea poate ieși?
Ea poate ieși din locul acela?
Ea e bolnavă, dar există o șansă ca să se facă bine, și dacă asta se va întâmpla...
Vreau să știu dacă nu poate ieși. Vreau să știu dacă-i închisă pentru totdeauna.
Nu-ți poate face rău, Molly, îți promit asta.
Nimeni n-o să-ți mai facă rău vreodată.
N- o să permit asta să se întâmple.
Bine?
Dacă vrei să te răzgândești și ai vrea s- o vezi, totul ar fi OK.
Nu.
E încă mama ta.
Nu mi-e foame.
Vrei altceva?
Trebuie să mă duc să-mi fac temele.
Mamă?
Molly.
lubito, vino și te roagă împreună cu mine.
Roagă-te.
Haide, Molly.
Îmi dau viața pentru tine.
Roagă-te, Molly, roagă-te.
lartă-mă, dar am treabă.
Știi că te iubesc.
Îmi pare rău, dar știu unde ești acum.
E singura cale. Înțelegi, nu-i așa?
Nu.
Te pot salva.
Molly, te-ai trezit?
Da!
Arăți ca dracu
Bună.
Bine, luați loc.
După ce am citit lucrările voastre despre "Paradisul pierdut",
m- am decis să vă schimb programul de lecții de azi.
Dă-le în spate.
Biblia?
Nu va fi citită într-un context religios.
Mie mi se pare că mulți dintre voi nu aveți punctele de referință
pentru a aprecia cum trebuie acest text esențial din literatura engleză.
Deci, Leah, o să facem puțină citire.
Mi se pare că părinții mei au plătit prea mult
pentru a avea parte de ore religioase.
Părinții au plătit pentru o educație excelentă... exact asta vă ofer eu.
Mulțumesc, dar nu.
Da, Alexis?
Am deja o Biblie, n- am nevoie de asta.
Da, dar vom folosi aceeași versiune de Biblie.
Nu-mi convine asta.
Poftim?
Nu-mi convine să vorbim despre Biblie ca și cum ar fi un text oarecare.
E Cuvântul lui Dumnezeu, nu un roman cu o moralitate îndoielnică.
Fanatică religioasă.
- Ajunge! - E un sacrilegiu.
- E ceva profan. - Alexis, îți respect credința, dar...
Dacă vrei să trăiești în lumea seculară și să reușești...
Pot să trăiesc în lumea seculară fără a-mi pune la îndoială credința.
Nu înțeleg de ce ar trebui să vorbim despre asta ca și cum ar fi o opinie, e un adevăr.
Eu...
Molly, ai ceva de spus?
Sângerezi.
Ține.
Poți să ieși.
Bine, deschideți la capitolul "Cartea lui Solomon" și s-o citim.
Alo?
Molly...
Alo?
Cine-i acolo?
Alo?
Molly.
Ești bine?
Ți-am adus o cămașă curată.
Molly, ce se întâmplă?
Cineva să mă ajute!
Consilier
Te simți mai bine?
Am fost plecată la o reuniune.
Sunt dr. Emerson. Mi se pare că ieri aveam o întâInire de consiliere psihologică.
Eu înțeleg.
Nu vroiam să te aglomerez din prima zi de școală, dar tatăI tău a insistat.
- El se îngrijorează prea mult. - Sper că nu te superi...
...plicul ăsta e sigilat, dar totul va rămâne între noi două, da?
N- am nevoie să fiu aici.
Ai avut un atac de panică în clasa a 3-a. Vrei să-mi vorbești despre asta?
Mi-a căzut sânge de nas. Mă sperie sângele, atât.
E greu să fii nouă la școală, chiar dacă ai avea circumstanțele cele mai bune.
Și eu sunt nouă aici. Și pentru mine e greu.
- Cum te simți? - Orice scrie acolo...
- ... eu nu sunt ca ea. - Nu sugerez asta, Molly.
Nu mă preocupi decât tu.
Ți-am spus că sunt bine.
Mama ta te-a înjunghiat în piept cu o foarfecă.
N- a fost niciun semn de instabilitate mentală, nici măcar un avertisment.
Nu-mi amintesc, bine?
Toți mă întreabă ce mi s-a întâmplat, dar nu-mi aduc aminte.
Ea e închisă și nu poate ieși.
Te interesează să știi care-i diagnosticul ei?
Probabil o psihoză.
Semne de schizofrenie paranoică sau simptome schizo-afective,
însoțite de o afecțiune bipolară.
Am înțeles. Ea e nebună.
- Nu-i nimic rău să fii speriată, Molly. - Ce?
Să dezvolți aceleași simptome.
Există o componentă genetică la această boală.
O să te supraveghem.
N- o să lăsăm să ți se întâmple nimic.
Simptome: halucinații vizuale și auditive, mania persecuției
Șanse de 10% ca și copiii persoanelor bolnave să dezvolte aceeași boală
Cărți?
Citești cărți? Nu pentru asta sunt calculatoarele?
Calculatoarele... Școala...
...te învață tot ce cauți pe calculatoare.
Știi, asta e procedura standard.
Nu m-am gândit că ai fi atât de paranoică.
Nu sunt, dar nu-mi place ca oamenii să-mi înregistreze gândurile.
Manual de diagnostic al bolilor psihiatrice.
Ce?
N- ai nevoie de asta. Te pot diagnostica eu.
Asta nu-i bine.
E... ebola.
- Bună glumă. - Da, dar nu mai ai mult.
Păcat că nu mai ai decât 6 ore de trăit.
- Păcat. - Poate că acum...
...mă vei lăsa să te duc acasă, din moment ce nu mai avem atât de mult timp.
Din moment ce e o boală mortală, mă gândesc că aș putea face o excepție.
Bine.
Să mergem.
Deci, ești prietenă bună cu Alexis?
- Nu. De ce? - Nu știu, doar mă întrebam.
- E drăguță cu mine, atât. - Drăguță?
- Și eu pot fi amabil. - Bună.
Ce naiba ți s-a întâmplat?
Nimic.
Ți-a curs sânge din nas, te sufocai,
ai avut un atac de panică. Asta nu-i "nimic"?
- Ne vedem mâine. - Molly, știi cum mă simt...
...ca fiica mea sângerează și nu se simte bine, și nici măcar nu mă sună?
Îmi pare rău, am exagerat.
Sunt doar îngrijorat de tine.
Niciodată n-ai fost îngrijorat sau să-mi acorzi atenție.
Nu încerca să-mi controlezi viața.
Nu încerc să-ți controlez viața.
Sanatoriul Clayton
Ai fost s-o vezi?
E soția mea.
Trebuie să-mi spui atunci când nu te simți bine. Trebuie să știu.
Ce? Vrei să știi dacă sunt și eu nebună?
- lubito, nu ești nebună. - Nu, nu știi.
Aud lucruri, totul se înrăutățește...
Totul e din vina mea.
Uite ce, mâine voi programa o întâInire cu un doctor.
Te va examina. Știu că totul va fi bine.
Vom trece prin asta, OK?
Molly...
Tată, tată!
Tată! Vreau să ies!
- Molly, ce se întâmplă? - Tată, ajută-mă!
Molly! Molly!
Tată! Tată!
Molly.
Molly, știi unde ești?
Molly, mă auzi?
Ușurel, ușurel, relaxează-te.
- Ce se întâmplă? - Te afli la spital.
Totul e OK, iubito. O să fii bine.
De cât timp ai aceste sângerări din nas?
Cu puțin timp înainte ca mama...
Ai avut viziuni, dureri de cap, amețeli?
Vezi punctul acesta? Probabil e o tumoare a cavității tale nazale,
un angiom nazal.
Câteva vase sanguine au scăpat de sub control și
îți creează o tensiune mare în cap.
Asta explică sângerările din nas, durerile de cap
și viziunile care le ai.
Dar...
...halucinațiile auditive? Și ăstea se pot întâmpla?
Uneori, această hipertensiune poate crea halucinații auditive și dezorientare.
Am crezut că sunt nebună.
L- am descoperit la timp. N- ai de ce să-ți faci griji.
Lucrurile acestea sunt de obicei benigne.
Vom face o endoscopie și te vom monitoriza câteva zile.
Nu te deranjează să pierzi câteva zile la școală, nu-i așa?
Bine, voi programa intervenția chirurgicală pentru mâine dimineață.
la și te odihnește.
Vezi? Totul va fi bine acum.
Totul va fi absolut bine.
TatăI meu e aici?
Pot să beau niște apă?
Tot ce-ți dorești.
Totul e bine, e bine. Ai ieșit din operație. Totul va fi bine.
Nu există complicații.
Tumoarea e benignă.
- Ea se află aici? - Cine?
- Mama. - Nu, doar tu și cu mine.
- Am văzut-o, ea... - Nu, e doar efectul anesteziei.
la și te culcă.
Nu cred că ar trebui să ai vizitatori.
- Vizitatori? - Da, o prietenă de la școală a venit.
Să-i spun să se întoarcă când te vei simți mai bine?
- Nu, lasă. - Bine.
Intră.
Mă duc să iau ceva de mâncare. Doriți ceva?
Pizza sau pui prăjiți?
- Nu, mulțumesc, dle Hartley. - Bine, am să mă întorc.
- TatăI tău e tare drăguț. - Da.
Bunica mea a lucrat într-un spital și mi-a spus că florile fac totul.
De unde ai știut că sunt aici?
Toți știu totul. Nu există secrete.
Sunt vești bune, dar nu-ți fă griji.
Ce vrei să spui?
Ți-am adus temele. M-am gândit să te ajut să prinzi din urmă.
De ce te comporți atât de frumos cu mine?
Molly, pot să te întreb ceva?
Desigur.
Ești salvată?
Doctorul a găsit tumoarea la timp. Voi fi bine.
- Nu la asta mă refeream. - Da, desigur.
Ai fost botezată?
Părinții mei nu cred în așa ceva.
Dar tu? E viața ta, călătoria ta.
Tu în ce crezi?
- Sunt doar îngrijorată de tine. - Mă simt cam obosită.
Ți-am adus asta.
Biblia pentru adolescenți
Mulțumesc.
Pentru nimic.
Mă rog pentru tine în fiecare noapte.
- Cum te simți? - Bine.
Vine ziua ta de naștere. Ce zici de petrecere?
Petrecere?
Tort, cadouri, clovni.
Fără clovni.
Timpul zboară ceva de necrezut, Molly.
Mai ieri erai așa micuță și acuși vei împlini 18 ani.
Ești o adolescentă.
- N-o să mai ai nevoie de mine. - Nu-ți fă griji, o să am nevoie de tine.
Alexis, gata cu muzica, te rog.
- Scuze. - Mulțumesc.
Mă bucur atât de mult că te-ai întors.
Mâine e testul de matematică.
Pot să te ajut să studiezi în seara asta.
- E bine. - Ne vedem mai încolo.
Bine.
Bună. Bine ai revenit.
Mulțumesc. M- ai prins bine.
Nu mă așteptam să te întorci atât de curând.
Mă așteptam ca, având probleme cu creierul,
să te întorci după o lună sau două.
Nu a fost de fapt o operație la creier.
Dar acum te simți mai bine, nu-i așa?
Sunt bine.
Bine, atunci poți veni la petrecerea mea în seara asta.
În seara asta?
- E marți. - Exact, e marți,
- ... iar părinții mei nu-s în oraș. - Nu știu, poate.
Ei bine, ai nevoie de un cod secret.
Un cod secret?
E pentru poartă.
Trebuie să ai grijă.
Și poți să aduci pe oricine, dar să nu fie băiat.
Young, să mergem.
Stai, unde locuiești?
Molly, te simți mai bine?
Da, mulțumesc.
Sper că n-a fost prea grav.
- Tu și cu Joseph despre ce discutați? - Nimic, suntem doar amici.
Desigur.
Cred că ți-e foarte greu să fii în situația ta.
Ce vrei să spui?
De fapt, el nu dorește să vii.
O, Doamne, îmi pare atât de rău. Nici măcar nu te-am văzut.
- Ești o târfă. - Știu asta.
Vrei să mănânci ceva?
- Te duci? - La petrecere?
Da, la petrecere.
Nu știu dacă vreau să mă duc.
Ba da, te vei duce, cu oricine te va lua.
Vrei să te duci la petrecere?
Te rog, nu că mi-ar păsa, dar asta e ceea ce vreau să fac.
Haide, spune-mi că te plictisești de moarte aici.
Știi să numeri, nu?
- Deci, până la ce oră ești reținută seara? - Reținută?
Molly!
Aici.
De fapt, nu-mi plac chestiile de la cafenea.
Sună-mă mai târziu.
Învaț-o pe predicatoarea de Biblie.
Molly!
Alo?
Unde spuneai că te duci?
La un grup de învățat.
Și s-ar putea să întârzii,
pentru că am un test important mâine: Matematica.
Ești sigură că vrei să faci asta?
Tu ai spus că sunt o școlăriță perfectă, îți aduci aminte?
În plus, trebuie să prind din urmă.
Să nu întârzii prea mult.
Nu prea târziu, am înțeles.
Să mergem.
Hei, n-ai uitat ceva?
Tată, aceasta e Leah. Acesta e tatăI meu.
- Bună, "tată". - O plăcere să te cunosc, Leah.
Asigură-te că nu studiază prea mult.
Da, n-o să fie nicio problemă.
Da, să ții celularul deschis.
Te-ai îmbrăcat tare "fain".
Așa e mai bine.
- Știi unde stă? - Haide, toți știu unde stă Joseph Young.
TatăI său deține jumătate de oraș. Nu știai asta?
Nu.
Bine, asta nu înseamnă că o să-I ai fără să te lupți...
Cine a spus că-I doresc?
Da, ai fost foarte convingătoare. Bună treabă.
Te-am văzut zilele trecute la biroul lui dr. Emerson.
Serios?
Și ce? De-acum ne destăinuim una celeilalte?
Ne citim una celeilalte jurnalele intime și ne promitem să fim prietene pe viață?
Am probleme cu furia.
TatăI meu a murit de cancer anul trecut.
După ce-a murit, am aflat că nici măcar nu era tatăI meu.
Am aflat că sunt adoptată.
Părinții mei adevărați m- au dat în adopție.
Nu au dorit să mă păstreze.
Dar tu? Te subestimezi... sau ai o depresie?
Sau poate că o tulburare sexuală ciudată?
Mama mea a încercat să mă ucidă.
M- a înjunghiat în baie după ce m-am întors de la școală.
Desigur...
Cred că râzi de mine.
E închisă într-un spital de nebuni din afara orașului...
La azilul Clayton.
Tata a vrut să ne mutăm aici, pentru a avea un nou început.
Așa că am ajuns aici.
Ai câștigat.
Încearcă cu 6522.
O, Dumnezeule, e genial.
Chiar ai probleme de furie.
- Mă întrebam când o să apari. - Leah m-a convins.
Cu plăcere.
- Chiar îi cunoști pe toți oamenii ăștia? - Nu. Ar trebui?
- Probabil că da. - Vrei ceva de băut?
- Desigur. - Bine, intru. Ne mai vedem.
- Așteaptă. - Urmează-mă.
- Deci, vrei să bei? - Nu știu.
Lasă-mă să te surprind.
Ești bogat, tare bogat.
Spe că n-ai nimic împotriva mea.
- Unde e Suzie? - Nu știu.
- De ce? - Doar întrebam.
Știai că ne-am despărțit, nu?
- Nu, nu știam. - Da, lucrurile se mai schimbă.
Oamenii se mai schimbă.
Arăți diferit fără uniformă.
- E un compliment, nu-i așa? - Desigur.
Încearcă asta. Pentru lucrurile care se schimbă.
Vrei să dansezi?
Petrecerea asta e o nebunie. În sensul bun al cuvântului.
Cred că e bine.
- Părinții tăi nu se supără? - Să nu vorbim de părinții mei.
- Mă bucur c-ai venit. - Și eu la fel.
- Omule! - Ce?
Tipul ăla tuns scurt a vărsat toate pachetele de burrito în toaletă.
- Ce? - Ajuți să rezolvăm asta?
Da, stai.
Așteaptă te rog aici, până când mă duc să rezolv asta.
Îmi pare rău, mă întorc imediat. Promit, bine?
- Ce dracu faci aici? - Fostul tău iubit m-a invitat.
Fostul meu iubit?
Ar trebui să fiu șocată ca și sora mea care a plâns?
Ar trebui să fiu speriată? Toți știu că ești nebună, Molly.
La fel ca și mama ta.
Foarte bine.
Stai departe de prietenul meu!
Nu-mi place să fiu amenințată!
Târfo!
Lasă-mă în pace!
- Vreau să merg acasă. - Ce?
Vreau să merg acasă.
Bine, bine, dar eu nu sunt pregătită să merg.
Dar eu nu vreau să fiu aici. Am fost invitată de tine.
Îmi pare rău.
Sunt prea obosită să te duc acasă. Roagă-I pe prietenul tău.
Molly! Molly!
Așteaptă, n- am vrut să spun asta.
Rahat!
- Tată. - Unde naiba ești?
Te-am sunat toată seara.
Scumpo, trebuia să lași telefonul deschis.
Îmi pare rău, vreau să vii să mă iei.
- Molly? - Tată?
- Ești acolo?
Molly!
Molly?
Am găsit un telefon. Sunt pe strada Fair Point nr. 145.
În față se află un restaurant All Berry.
- Te afli în siguranță? - Da, sunt în siguranță.
Bine, du-te în fața restaurantului și așteaptă-mă acolo. Vin acum.
- Ai înțeles? - Bine.
Nu te pot lăsa în întuneric.
Mă înțelegi?
Molly! Molly!
Am să te salvez!
Mamă?
Unde ești? Unde ești?
- Ești bine? - Unde e? Unde e?
Molly...
- Ea s-a aflat aici. - Nu.
Ba da! Știu ce-am văzut.
Am sunat la azilul Clayton și ea se află în camera ei.
S- a aflat acolo toată noaptea.
- Sunt speriată. - Nu fi speriată.
- Mă aflu aici. - Nu-i de-ajuns.
Totul va fi bine.
Suzie...
Chiar îmi pare rău.
Știu ce ești.
Ce?
Ce sunt?
Molly, bună. Ești bine?
Sunt îngrijorat de tine. Te-am sunat. De ce nu mi-ai răspuns?
- Nu știu. - Ce s-a întâmplat noaptea la petrecere?
N- am vrut să-i fac rău.
Molly, nu-mi pasă ce i s-a întâmplat lui Suzie, îmi pasă de tine.
Nu știu ce s-a întâmplat.
Poți să-mi spui. Vorbește cu mine. Totul e OK.
Te rog.
Lasă-mă în pace. Lăsați-mă toți în pace.
Molly!
- Simțeam că e real. - Dar înțelegi că nu era așa.
- Ce mi se întâmplă? - Frica e o emoție foarte puternică, Molly.
Se joacă cu mintea ta, te face să vezi și să auzi lucruri care nu se află acolo.
Nu ai nimic.
Ești perfect normală.
Nimic la mine nu e normal.
- De ce a încercat să mă ucidă? - Mama ta e foarte bolnavă.
Nu-i în mințile sale, nu gândește limpede.
Înțelegi?
Vom trece prin asta împreună.
Poftim... ține asta.
Vreau să mă suni oricând ai nevoie să vorbești.
Mă aflu aici pentru tine.
Bine.
Molly...
Uite ce... îmi pare foarte rău.
Ar fi trebuit să te duc acasă.
Nu mai contează.
Mâine e ziua ta... să facem ceva.
Molly!
Bună.
Trebuie să mă duc acasă. Îmi pare rău.
Știu de petrecere. Știu ce s-a întâmplat.
Suzie mi-a povestit totul.
Nu contează... pentru că nici eu nu sunt ușă de biserică.
Vorbesc serios.
Ar trebui să intri.
Centrul comunității creștine
- Nu pot. - Prin orice treci, te putem ajuta.
Dacă te simți pierdută, dacă ți-e frică, te putem ajuta.
Dacă îI accepți pe Cristos în inima ta, vei fi binecuvântată de o mântuire eternă.
Protecție spirituală, grație... nu asta îți dorești?
Ești o persoană bună, Molly. Lasă-mă să te ajut.
Bună, ați sunat la celularul lui Robert Hartley.
Nu pot să răspund acum, dar puteți să-mi lăsați un mesaj,
și am să vă răspund cât de repede pot. Mulțumesc.
Am ajuns acasă.
Mi-ai spus să te sun când ajung acasă... așa că te-am sunat.
Încuietoarea naibii.
Stai departe de mine!
Am fost lăsată să plec.
Am fost lăsată pentru că au încredere în mine.
Ce vrei de la mine?
Să te salvez. Doar asta doresc.
Nu ai nicio idee de ceea ce vei deveni.
Poți simți, Molly?
Răul există peste tot.
Întunericul vine pentru tine, iubito, vine.
- Ce mi se întâmplă? - Îmi pare rău, am făcut o greșeală mare.
- Ce? - Nu trebuia să trăiești.
Dar am fost atât de slabi, atât de egoiști.
Ai murit în noaptea în care te-ai născut.
În toaleta unui restaurant.
Ai venit prea devreme... n- am mai ajuns la spital.
Era prea mult sânge.
Am mai pierdut și alți copii înainte și nu-mi permiteam să mai pierd altul.
Și apoi, deodată, a apărut o femeie.
Nu știu de unde apăruse, dar pur și simplu se afla acolo.
Și ea ne-a oferit o înțelegere.
Ne-a promis că vei trăi.
lubito, știam că ești specială... de asta a venit după tine.
Ne-a promis 18 ani împreună.
- Și după asta, tu vei aparține lor. - Nu te cred.
- Mai sunt și alții ca tine. - Tata ar fi spus ceva.
Nu, el refuză să creadă adevărul.
El a luat o decizie, dar nu înțelege.
Dar eu știu ce-am făcut. Știu ce s-a mai întâmplat și înainte.
- Ești nebună! - Ba nu sunt nebună.
Ba da.
Dacă nu te opresc acum, vei face lucruri îngrozitoare.
Vreau să îndrept lucrurile, înainte să fie prea târziu,
înainte să împlinești 18 ani.
Nu înțelegi ce ți se întâmplă? Nu poți simți?
Ei te-au aruncat în lumea aceasta. Tot ce vei face, va fi în serviciul lor.
- Viața ta nu va mai fi a ta! - Taci din gură!
Nu înțelegi că te pot salva?
Poți fi salvată!
Molly!
Cineva să mă ajute!
Nu! Nu te pot lăsa să trăiești!
Nu te pot lăsa să trăiești în întuneric!
Nu, te iubesc!
Nu!
S- a întors.
Ea mi-a povestit totul! Ce s-a întâmplat în noaptea în care m-am născut,
ce mi se va întâmpla atunci când voi împlini 18 ani!
Molly, pentru Dumnezeu, noi n-am făcu nimic!
Ea delirează!
Mi-a spus că mi se va întâmpla ceva și că încerca să mă ajute!
- Vroia să-i oprească! - Nu, nimic nu ți se va întâmpla!
N- a fost nimic real. Ci o prostie religioasă ce i-a intrat în capul mamei tale.
Trebuie să faci ceva, mâine de ziua mea de naștere!
- Nu poți să-i lași să mă ia! - Nimeni n-o să te ia!
Exact așa a început și cu mama ta.
Cu delir religios și paranoia, cu pierderea contactului cu realitatea.
Ea e moartă din cauza mea.
N- o să permit să se mai întâmple asta. M- am să te pierd și pe tine.
Lasă-mă!
Am să te ajut, cu un doctor bun.
Cineva care să te ajute să poți vedea adevărul.
Știu adevărul! Trebuie să găsesc o modalitate de a-I opri.
Lasă-mă să te ajut. Să te duc într-un loc liniștit și în siguranță.
N- ai să mă închizi!
Ce faci aici?
Am nevoie de ajutorul tău, n- am unde să mă duc.
Desigur că te voi ajuta, dar trebuie să-mi spui ce s-a întâmplat.
E prea târziu pentru mine? E prea târziu să fiu salvată?
Niciodată nu-i prea târziu.
Chiar dacă cineva a ales o cale groaznică pentru mine?
Tu ești responsabilă pentru salvarea sufletului tău.
- Dumnezeu te va lăsa să iei decizia asta. - Ești sigură?
- Desigur. - Atunci, am să aleg.
- Aleg să fiu salvată. - Mă bucur c-ai venit la mine, Molly.
N- o să regreți această călătorie spirituală, promit.
Nu, nu pot face călătorie, am nevoie să mă ajuți acum.
Nu mai am timp.
- Timp pentru ce? - Am nevoie de protecție,
înainte să fie prea târziu.
Te rog, ajută-mă.
Vino cu mine.
Pe aici.
Pune-ți asta.
- Va funcționa, nu? - Dacă-I accepți pe lisus în inima ta,
vei fi purificată.
Vei fi născută în apă și-n spirit, și vei fi salvată.
- Asta-ți dorești, nu? - Da.
Vino cu mine.
Crezi în Dumnezeul Atotputernic,
Creatorul cerurilor și a pământului și care Și-a trimis Fiul Său să moară pentru noi?
Crezi în fiul Său, lisus Hristos, care a fost crucificat pentru păcatele noastre,
și a înviat din morți, ca singura cale de mântuire?
Crezi în Sfântul Duh,
care ne permite să primim Cuvântul lui Dumnezeu?
Crezi în Biblie?
Spune că crezi.
Da.
Dorești să fii binecuvântată pentru a vedea toată această credință?
- Da. - Închide ochii.
Gata?
- Ce e? - Știi că bunica mea a fost infirmieră?
La sanatoriul Clayton.
Știu despre mama ta, Molly, și despre ce crede ea.
Dumnezeu să-mi ierte păcatele.
- Sufletul să-ți fie mântuit. - Mi-ai promis că mă ajuți!
Te salvez acum!
Stai jos. Te salvez.
Eu știi cine ești. Nu vezi asta?
Aceasta e singura modalitate.
Îmi pare rău.
Molly?
O, Dumnezeule! Ești bine? Ce s-a întâmplat?
Vino-ncoa.
Intră în mașină. Totul va fi bine.
O să-mi spui ce s- a întâmplat?
Sunt multe lucruri pe care nu le știi despre mine.
Lucruri groaznice.
Aș putea spune aceleași lucruri și despre mine, Molly.
Nu! Nu înțelegi.
Bine, atunci explică-mi. Te rog, Molly, spune-mi ce s-a întâmplat.
Bună, dle Hartley.
Molly e aici?
Nu, nu...
Vroiam să... am un cadou de ziua ei... vroiam să...
ÎI iau eu.
- Molly e bine? - Da, sunt sigur că-i bine.
Ai vreo idee unde ar putea fi?
Spune ceva.
Cred doar că ești obosită.
Du-te înăuntru și ia și dormi.
- Știam că n-o să mă crezi. - Și ce-ar trebui să spun, Molly?
Chiar vrei să cred că sufletul tău aparține diavolului?
Nu-ți dai seama cât de nebunesc sună asta?
Îmi pare rău, n- am vrut s-o spun așa.
Ai dreptate. Poate că sunt ca mama...
Poate că... îmi pierd mințile.
Nu, nu ai nimic.
Nu știu ce să fac.
Ar trebui să plecăm de aici.
Departe de tatăI tău și departe de tot orașul.
Și unde să mă duc?
TatăI meu ține mulți bani în seif.
Ca să ne-ajungă suficient la amândoi să mergem oriunde.
Nu trebuie să faci asta.
Mă întorc imediat, OK?
Aici e dr. Emerson.
Vă rog lăsați-mi un mesaj detaliat și am să vă sun cât de curând posibil.
Dr. Emerson... aici e Molly.
S- a întâmplat ceva și am probleme.
Nu știu ce să fac.
Sunt la Joseph Young, și sunt foarte speriată.
Dacă ați putea să mă sunați...
Molly!
Joseph?
Ce faci?
Ești surprinsă? E ziua ta de naștere, nu?
- Mâine e ziua mea. - Acuși e mâine.
Așa că "La mulți ani" cu câteva minute mai devreme.
Haide, nu sufli în lumânare?
- Vreau să ies de-aici. - Dar cum rămâne cu petrecerea noastră?
Hei, mă sperii. Ce naiba e cu tine?
Joseph, să mergem. Să mergem!
Bine.
O, dr. Emerson, ați primit mesajul meu.
- Mesaj? - V-am sunat și v-am lăsat un mesaj.
Nu, n-am primit nimic.
Atunci... ce căutați aici?
E ziua ta de naștere, Molly, desigur că mă aflu aici.
În câteva minute... cum te simți?
Cum să mă simt?
Noua ta viață. Toți suntem aici pentru tine, Molly.
Te-am urmărit cum crești.
Pe tine te-am ales.
- Nu. - Nu?
Ai știut tot timpul?
M- ai mințit?
- Mi-ai promis să mă ajuți. - El te ajută.
Toți te ajutăm.
Tu ești cea aleasă, Molly.
- Nu știi cât de norocoasă ești? - Norocoasă?
Ai puteri cum n-a avut nimeni înaintea ta.
- Nu am ales eu asta! - Părinții tăi au ales pentru tine.
Au făcut-o ca să-mi salveze viața.
- Asta nu-i o alegere. - Desigur că e.
Slăbiciunile umane au consecințe. Întotdeauna au.
- Tată! - Îmi pare atât de rău, Molly.
N- am... n-am vrut ca să se întâmple asta.
Am venit ca să vă fac o ofertă.
- N-am crezut asta. - V-am oferit exact ce-ați dorit.
Atunci, ia-mă pe mine! A fost greșeala mea!
- la-mă pe mine! - Dumnezeule, iartă-mă.
- Am păcătuit... - Ce-ți poate oferi Dumnezeu?
Noi ți-am oferit totul. Propria ta viață.
Și acum ai parte de puteri mari.
- Nu le vreau! - O să le vrei.
- Dumnezeu întotdeauna ne oferă o alegere. - Asta crezi tu?
Dumnezeu îți oferă o alegere.
Părinții tăi ți-au pecetluit soarta.
Ei au întors spatele lui Dumnezeu și au făcut un pact.
Poate că... dacă îți vei ucide tatăI, pactul va fi anulat.
- Ce? - Desigur, eu pot să-ți ofer o alegere...
...dar... poate că Dumnezeu nu poate.
- Fă-o. - Haide.
Scumpo, te iubesc.
- E singura modalitate. - Fă-o, te rog.
Îmi pare rău.
Te iubesc. Întotdeauna te-am iubit.
Nu! Nu!
Nu, nu, nu!
Întotdeauna ne vei aparține.
Bine ai venit.
Te așteptam.
Pacientul a confirmat un asasinat în urmă cu o săptămână.
A avut mai multe tentative de sinucid,
ca și stări de delir paranoice și religioase.
Știu că sunt multe lucruri de înțeles.
ÎI ținem în observații de o săptămână.
Până acum, nu există nicio schimbare.
Cred că un contact cu tine ar putea să-I trezească din șoc.
- Nu. - Poftim?
Nu pot, trebuie să-mi văd de treaba mea.
- Ce spui acolo? E tatăI tău. - Nu mai e.
Dr. Hartley, vrei să-mi spui ceva?
Așa trebuiau să fie lucrurile.
Știu că veți avea grijă de el.
Vreau mai întâi să mulțumesc liceului Huntington,
nu numai pentru că m-a primit cu bine în unitatea lor,
ci pentru că mi-a oferit și această onoare.
În concluzie, eu cred că fiecare dintre noi are un destin special,
și îi datorăm lumii pentru a împlini acest destin.
Suntem generația care vom schimba lumea,
așa cum n-au făcut-o ceilalți de dinaintea noastră.
Puteți conta pe lucrul acesta.
Mult noroc tuturor!
Dispărută! Alexis White
Mergem?
- Felicitări, Molly. - Mulțumesc.
Ne vedem în curând.